To je Charlieho příběh. Jak o ni přišel
Chápete, nemohl ji dávat.
Miloval Kanea
Navěky.
A asi vždycky miloval svou matku.
-A jeho druhá žena? -Susan Alexanderová?
Jak jí Charlie říkal?
Den poté, co ji potkal, mi o ní vyprávěl.
He said she was "a cross-section of the American public."
Asi si nemohl pomoci. Něco na ní asi bylo.
Tu první noc jí údajně bolel zub.
Čemu se smějete, mladá dámo?
-Co je vám? -Bolí mě zub.
-Co? -Bolí mě zub.
Zub?
Myslíte, že vás bolí zub.
-Co je na to tak směšného? -Vy, pane.
-Máte na tváři špínu. -To je bahno.
Chcete se umýt? Bydlím hned tady.
O co vám jde?
Nabídla jsem, že jestli se chcete umýt...
Mám doma vodu.
Dobrá, děkuji vám.
Vypadám líp?
-Ta medicína nefunguje. -Nesmíte na to myslet.
Promiňte, ale má domácí má radši tyhle dveře otevřené,
-když mám pánskou návštěvu. -Dobrá.
Vás vážně bolí zub?
-Jistěže. -Proč už se mi nesmějete?
-Co? -Jsem pořád stejně legrační.
Já vím, ale přece nechcete, abych se vám smála.
Ale nechci, aby vás bolel zub.
Podívejte se.
Vidíte to?
Co to děláte?
Hýbu oběma ušima najednou.
To je ono, smějte se.
Trvalo mi dva roky na nejlepší škole na světě, než jsem se to naučil.
Ten, kdo mě to učil teď dělá prezidenta Venezuely.
To je ono, smějte se!
-Je to žirafa? -Ne.
-Určitě to je žirafa. -Cože?
Tak to musí být slon.
-To je kořen. -Kořen!
Umíš hodně triků. Vyděláváš si magií?
-Ne, nejsem kouzelník. -To byl vtip.
Ty mě vážně neznáš?
Znám tvoje jméno, ale jsem ignorant.
Slyšela jsem ho milionkrát.
Líbím se ti, aniž bys věděla, kdo jsem?
No jasně, byl jsi báječný.
Nevím, co bych si bez tebe počala.
Bolel mě zub a neznám moc lidí.
Já znám lidí až moc.
Asi jsme oba osamělí.
Chceš vědět, kam jsem mířil než jsem si zničil nejlepší nedělní šaty?
Určitě nebyly nejlepší. Máš jich jistě víc.
To byl vtip.
Šel jsem do skladiště v západním Manhattanu.
Hledat mládí.
Má matka zemřela už dávno. Její věci uložili do toho skladiště.
Nebylo kam je dát.
Tak jem pro ně chtěl nechat poslat. Dneska jsem se na ně šel podívat.
Sentimentální výprava.
Řídím pár novin. Co děláš ty?
Já?
-Kolik že ti je? -Neříkala jsem to.
Kdybys to řekla, neptal bych se.
-Jak stará? -Dost stará.
-Tak kolik? -V srpnu 22.
To je dospělý věk. Čím se živíš?
Dělám u Seligmana. Notové zápisy a tak.
-A baví tě to? -Ne, chtěla jsem být zpěvačkou.
-Tedy nechtěla. Matka chtěla za mě. -Co se stalo?
Matka si mě přála v opeře.
Představ si to.
Ale nemám ten druh hlasu. Takové jsou všechny matky.
Ano.
-Máš piáno? -Piáno?
Ano, jedno je v salónu.
-Zazpívala bys mi? -To přece nechceš.
Ale chci.
Nevymlouvej se na zub.
Ne, to už nebolí.
Dobrá.
Pojďme do salónu.
"Yes, Lindor shall be mine
"l have sworn it
"For weal or woe
"Yes, Lindor
"Lo giurai
"La vinceró"
Je jen jeden muž, který zbaví politiku
tohohle státu nadvlády Bosse Jima Gettyse.
Mám na mysli C.F. Kane, bojujícího liberála,
přítele dělníků, příštího guvernéra tohoto státu,
který vstoupil do této kampaně
s jediným cílem:
Poukázat veřejně na způsoby
politické mašinérie Jima Gettyse,
který momentálně ovládá vládu tohoto státu.
Nic jsem ve své kampani neslíbil,
protože před pár dny jsem ani nedoufal v kandidaturu.
Ale teď mám víc než doufání.
Jim Gettys měl o něco menší šanci.
Every straw vote...
každá nezávislá anketa říká, že budu zvolen.
Dobrá.
Teď už můžu slibovat.
Dělníci a chudina ví,
že mohou očekávát mé nejlepší snahy o jejich zájmy.
Slušní obyčejní občané ví, že udělám vše v mých silách
abych chránil ty s podprůměrnými platy, jídlem, právy.
-Mami, je už táta guvernér? -Ještě ne.
Učinil bych už dávno přísliby,
kdybych neměl tolik práce s jejich dodržením.
Ale jednu věc slíbím.
A Jim Gettys ví, že to dodržím.
Můj první oficiální čin ve funkci guvernéra
bude speciální post pro vyšetřování a usvědčení Gettyse.
Kdyby se volilo dnes, získal bys statisíce hlasů.
-Gettys se ani neobhajuje. -Tati.
-Ahoj, synu. -Nejenže se bojí, je mu zle.
To je začátek Gettysova konce.
-Líbil se vám proslov? -Slyšela jsem ho.
-Ahoj, Emily. -Moment.
-Pěkný proslov, Kane. -Báječný.
Zavoláš nám taxi?
Pošlu Juniora domů s Oliverem.
Dobrou noc, tati.
Dobrou.
Proč jsi poslala juniora domů? Co děláme v taxíku?
Něco od tebe potřebuju.
-Může to počkat. -Nemůže.
O co jde, Emily?
Možná o nic. Chci to zjistit.
-Kam jdeš? -Na "185 West 74th Street."
Jestli chceš, můžeš jít se mnou.
Půjdu s tebou.
Nevěděl jsem, že máš ráda melodrama, Emily.
Pojďte dál, Kane.
Charlie.
Donutil mě poslat vaší ženě ten dopis. Nechtěl jsem.
Říkal ty nejhorší...
Paní Kaneová.
Nikdo nás asi nepředstaví.
Jsem Jim Gettys.
Ano?
Chtěl jsem, aby vám slečna Alexanderová poslala vzkaz.
Nejdřív nechtěla. Ale stalo se.
Charlie, říkal hrozné věci. Vyhrožoval, že--
Nebudu čekat na zvolení. Začnu rovnou, zlomím vám vaz.
Možná na to máte, možná ne.
To by přineslo potíže.
Vážné následky pro pana Kane, pro vás a pro vašeho syna.
-Chtěl aby sem přišla-- -Co ten vzkaz znamená?
Jsem Susan Alexanderová. Vím, co si myslíte--
-Co ten vzkaz znamená, slečno? -Ona neví.
Poslala ho, protože jsem jí řekl, že by neměla.
-Emily, tenhle džentlmen-- -Nejsem džentlmen.
Váš manžel se jenom snaží vtipkovat.
Ani nevím, co to džentlmen je.
Podle mě by...
Kdybych měl noviny a nelíbilo se mi, co někdo dělá
v politice, bojoval bych proti němu všemi prostředky.
Ale neukázal bych ho ve vězeňském obleku
aby jeho rodina mohla vidět fotku v novinách.
-Jste laciný gauner-- -Teď mluvíme o vás.
Bojuju o svůj život, nejen o kariéru v politice.
-On říkal že dokud-- -Ano, to řekl.
Chci mu dát šanci. Větší než dal on mě.
Pokud zítra neoznámí, že je tak nemocný, že musí na rok zmizet,
v pondělí ráno budou všechny noviny psát o tom, co jim řeknu.
Co jim řeknete?
-Řeknu jim o poměru se slečnou Alexanderovou. -Není žádný poměr!
Ticho.
Máme důkaz, který by se v titulkách nevyjímal.
Chcete ho ukázat.
Byl bych radši kdyby se vzdal, bez publikace toho skandálu.
Je mi ukradený, ale nemám rád takové způsoby.
To možná vy, paní Kaneová.
Ale co já?
Řekl, že bude vláčet mé jméno bahnem Že všudy, kudy půjdu--
Nemůžeš se rozhodnout jinak, Charlesi.
A dobře ti tak.
Neříkej mi, že voliči téhle země--
Voliči jsou mi fuk.
Jde mi o našeho syna.
-Charlie, jestli to otisknou-- -Neotisknou.
Dobrou noc, pane Gettysi.
Ty nejdeš, Charlesi?
Ne.
Zůstávám tady.
Dokážu s tím bojovat sám.
Nenasloucháš li důvodu, může být příliš pozdě.
Příliš pozdě? Na co?
Na tebe a tohohle zloděje,
co mi chce vzít lásku lidu?
Musíš přemýšlet o jiných věcích. Tvém synovi.
Nechceš, aby si o tobě četl v novinách.
Jen jedna osoba na světě o mě rozhoduje - já.
Už ses rozhodl dávno.
Děláte ze sebe většího hlupáka než jsem si myslel.
-Nemám co bych vám řekl. -Ty vylízanej--
Vypadněte. Jestli mě chcete vidět, pošlete mi dopis po bachařovi.
Kdyby to byl někdo jiný, řekl bych že dostane lekci.
Ale vy těch lekcí potřebujete víc.
-A dostanete je. -Nemějte strach, Gettysi.
Nemějte o mě strach!
Jsem Charles Foster Kane!
Nejsem levnej politik, co se chce zachránit,
od následků svého zločinu!
Gettysi! Dostanu tě do Sing Singu.
Do Sing Singu, Gettysi.
-Máte odvoz, paní Kaneová? -Ano, díky.
-Dobrou noc. -Dobrou.
Noviny. Přečtete si, extra vydání.
-Noviny? -Ne, dík.
Stojí proti němu miliónová převaha.
A s protesty církve,
nemůžeme jinak.
Tuhle?
Tuhle.
Dobrou noc.
-Můžu něco udělat? -Ne, díky, Bernsteine.
Jděte se domů vyspat.
Vy taky.
Dobrou, pane Kane.
-Ahoj Jedediáši. -Jsem opilý.
Opil ses abys mi řekl o Alexanderové?
Neobtěžuj se.
Nemám zájem.
I've set back the sacred cause of reform, is that it?
Dobrá.
Jestli to tak lidi chtějí, mají to mít.
Mají očividně radši Gettyse než mě.
Mluvíš o lidech, jako bys je vlastnil.
Jako kdyby ti patřili.
Mluvil jsi o tom, že jim dáš práva,
jako kdybys jim mohl dát dar svobody
jako odměnu za jejich služby.
-Jede. -Vzpomínáš na dělníky?
Taky se opiju,
jestli to pomáhá.
Nepomáhá. Mimochodem se neopíjíš.
Napsal jsi toho spousta o dělnících.
Běž domů.
Dělnící se teď organizují do odborů.
Nebude se ti líbit, když zjistíš,
že tví dělníci chtějí svá práva ne jako dar od tebe.
Až se tví podprivilegovaní dají vážně dohromady...
Budou chtít víc než jen tvoje privilegia.
A pak nevím, co budeš dělat.
Odpluješ na opuštěný ostrov a budeš vládnout opicím.
O to bych se nebál.
Pár z nich mi možná řekne, až udělám něco špatně.
Možná nemusíš mít takové štěstí.
Nejsi moc opilý.
Proč se staráš?
Staráš se jen o sebe.
Přesvědčuješ lidi, že je miluješ tak moc, že tě musí milovat taky.
Jen ty chceš lásku podle svých podmínek.
Musí to být po tvém.
-Chci dělat v Chicagu. -Co?
Říkal jsi, že hledáš někoho pro dramatickou kritiku.
Jsem opilý.
Chci do Chicaga.
Máš tady příliš velkou cenu.
-Už tu nemám co dělat. -Dobrá, jdi si.
Díky.
Asi se brzo stejně zkusím opít.
Varuju tě, Chicago se ti nebude líbit.
Od jezera fouká a nikdy asi neslyšeli o Lobster Newburgeru.
Co takhle příští sobotu?
-Jak chceš. -Dík.
Přípitek na lásku podle mých podmínek. Jediných podmínek, o kterých se ví:
Mých vlastních.
Pane Kane, jsem z Inquireru.
-Copak mladíku? -Skončil jste s politikou?
Jestli jsem skončil? Řekl bych vice versa.
Budeme stálice opery.
Zpíváte v Metropolitan?
Jistěže.
Charlie řekl, že jestli nebudu, postaví mi operu.
To nebude třeba.
Ne, ne, ne!
Na místa prosím!
Mr. Leland píše článek pro dramatickou rubriku?
-Píšeme o tom i v novinkách. -A ve společenské rubrice.
A co článek v hudební?
Už je hotový.
Mowan napsal recenzi.
-Pochvalnou? -Ano, pane.
To je překvapení, pane Kane.
Máme dvě sady fotek.
Hudební článek na hlavní stránce?
Ale ještě potřebujeme komentář dramatika.
-To dělá Leland, ne? -Ano, čekáme na to.
-Kde je? -Tamhle, pane Kane.
Pane Kane.
Pan Leland a pan Kane...
spolu nepromluvili už řádku let.
-Nemyslíte že-- -Není co si myslet.
Promiňte.
Zavřete.
Předtím nepil.
Nikdy. Dozvěděli bysme se to.
Co píše?
V tom článku?
"Susan Alexanderová, pěkná, ale zoufale neschopná amatérka
"včera večer otevřela novou Chicagskou Operu.
"vystoupením..."
Pořád to nemůžu vyslovit.
"Její zpívání se naštěstí nemusím v této rubrice věnovat.
O její hraní nelze říct víc..."
Dál.
To je vše.
O jejím hraní nelze říct víc, než že,
podle názoru recenzenta, definuje nové dno.
-Podle názoru recenzenta. -To jsem neviděl.
Protože to tam není. Diktuju to.
-Pane Kane-- -Sežeňte mi sekretářku.
Dokončím Lelandův článek.
Zdravím, Bernsteine.
-Dobrý den. -Dobrý, Lelande.
Kde je můj článek? Musím ho dopsat.
-Kane to za vás dodělává.
Asi to opravuje.
Tušil jsem, že mi to neprojde.
Kane to dokončí tak, jak jste to začal.
Píše negativní recenzi, jak jste chtěl.
To vám dá lekci.
Nazdar.
Nazdar, Charlie.
Nevěděl jsem, že spolu mluvíme.
Jistěže mluvíme.
Máš padáka.
O tom už každý slyšel, Lelande, ale proč to udělal?
-Proč dopsal ten článek? -Prostě neznáte Charlieho.
Chtěl mi tím dokázat, že je čestný.
Pořád chtěl něco dokazovat.
Celá ta věc se Susie jako operní zpěvačkou.
Taky chtěl něco dokázat.
Víte, jak zněl titulek ten den před volbama?
Kane přistižen v hnízdečku lásku se "zpěvačkou".
Chtěl odstranit ty uvozovky před "zpěvačkou".
Sestro!
Před pěti lety mi napsal z toho místa.
Jak se to jmenovalo, Shangri-la? EI Dorado? Sloppy Joe's?
Dobrá, vím to i tak - Xanadu.
Věděl jste to, co? Jsem průhlednej.
Ani jsem mu neodpověděl.
Asi jsem měl.
Asi byl celé ty roky osamělý, v tom jeho koloseu.
Nikdy ho nedostavěl, když od něj odešla.
Nikdy nic nedokončil kromě mé recenze.
-Jistě, postavil to pro ní. -To musela být láska.
Nevím.
Svět ho zklamal, tak si postavil svůj vlastní.
Ale bylo to větší než dům opery i tak.
-Sestro. -Ano, pane Lelande.
Už jdu.
-Udělejte pro mě jednu věc. -Jistě.
Zajděte cestou ven do trafiky a kupte mi pár dobrých doutníků.
-Rád to udělám. -Díky.
Stačí jedno.
Když jsem byl mladý, říkalo se, že sestry jsou krásné.
No, nebylo to pravdivější než dnes.
-Vezmu vás. -Dobrá.
-Nezapomenete na ty doutníky -Ne.
Zabalte je to krabice od zubní pasty, aby prošly kontrolou.
Říkal jsem vám o mém doktorovi.
Chce mě udržet naživu.
Radši mluvte vy. Cokoliv co vás napadne.
O vás a Kaneovi.
Nechcete slyšet, co mě napadá o mě a Kaneovi.
Víte, asi jsem Charliemu neměla zpívat, když jsme se spolu setkali.
Ale od té doby jsem zpívala strašně moc.
Učitelé dostávali $100 za hodinu.
-Oni to věděli, já ne. -Co jste nevěděla?
Nedocházelo mi to, kromě lekcí hudby. To byl ten problém.
Vzal si vás přece?
Nezmínil se o manželství dokud nebyl konec.
Dokud to o nás nestálo v novinách.
Dokud neprohrál volby a ta ženská se s nim rozvedla.
Měl vážně zájem o můj hlas.
Proč postavil tu operu?
Nechtěla jsem to. Nic jsem nechtěla. Byl to jeho nápad.
Všechno to byly jeho nápady...
...kromě mého odchodu.
"Don't forget"
Nebuďte nervózní.
Prosím. Zkusme to znova.
Dívejte se na mě, paní.
"Dostaňte hlas z hrdla Ten správný tón"
"Diafragm"
Nevyzpíváte to.
Někteří lidé umí zpívat. Někteří ne.
Nemožné.
Vaše práce není říkat své mínění o talentu paní Kaneové.
Máte cvičit její hlas. Nic víc.
Pokračujte v lekci.
-Ale pane Kane. -Prosím.
Vysměje se mi celý hudební svět. Lidi si budou myslet--
Zajímá vás, co si budou myslet lidé?
Možná vás můžu povzbudit. Jsem autorita, podle které lidé přemýšlí.
Třeba, takové noviny.
Mám pár novin odtud až po San Francisco.
Všechno je v pořádku, drahá.
Signor Matiste bude poslouchat pozorněji.
-Jak vás mohu přesvědčit- -Nemůžete.
Je to v pořádku, zlato, pokračuj.
Měl byste se na to podívat z mé strany.
Ne, ne, ne.
"Ah, cruel
"Tu m'as trop entendue
"Les Dieux m'en sont témoins
"Ces Dieux qui dans mon flanc
"Ont allumé
"Le feu fatal
"A tout mon sang
"Dites-moi comment j'expie
"Ce péché si fort
"Toujours remplie
"Je ne peux pas résister encore
"Oh Dieux, arrachez-moi
"Ces feux fatals"
I think it's dreadful.
"Allument ma mort
"Voilr mon coeur
"C'est lr que ta main doit frapper
"Voilr mon coeur
"Frappe
"Prete-moi ton épée
"Frappe"
Neříkej mi, že je to tvůj přítel.
Přítel by takovou recenzi nenapsal.
Navážejí se do mě všechny noviny.
Ale u Inquireru - to jsem nečekala. Můj debut je k ničemu.
Dále.
Vezmu to.
Přítel. Tenhle druh přátel neznám.
Ale nejsem z vyšší třídy jako ty.
A nikdy jsem nechodila na drahé školy.
To stačí, Susan.
Od Lelanda, pane.
Chtěl, abych to určitě předal vám osobně.
Něco od něj?
Charlie!
Měl by ses dát vyšetřit.
Poslat mu výpověď... s šekem na $25,000.
Co je to za výpověď?
Poslals mu šek na $25,000?
Ano.
Poslal jsem mu šek na $25,000.
Co to je?
Prohlášení.
Cože?
Co to je?
Starožitnost.
Děláš si legraci, viď?
Řekni ti něco, co se ti nebude líbit.
S mým zpíváním je konec.
Nikdy jsem to nechtěla dělat na prvním místě.
Budeš zpívat dál, Susan.
Nechci se zesměšnit.
Nechceš se zesměšnit?
A co já? To já musím zpívat.
Jsem to já, komu se smějí.
Proč mě nenecháš?
Kvůli svým důvodům, Susan.
Zdá se, že je nechápeš.
Už ti je nebudu opakovat.
Budeš zpívat dál.
Zavolejte doktora Coreye.
Susan.
Za dva dny bude v pořádku.
Nechápu, jak mohla udělat takovou hloupost.
Ty sedativa byly asi v neobvykle velké lahvi.
Ten stres okolo nové opery jí rozrušil a znepokojil.
Ano, asi to bylo tím.
Žádná nařízení ohledně mé přítomnosti tady?
Ne, vůbec ne. Ale ať je tu i sestra.
Dobrou noc, pane Kane.
Charlie.
Prostě jsi nechápal, jak se cítím.
Už jsem nemohla zpívat.
Nevíš, co to znamená vědět...
Že publikum tě nemá v lásce.
Tak s nimi musíš bojovat.
Dobrá.
Už s nimi nebudeš bojovat.
Jejich prohra.
Co to děláš?
Puzzle?
Charlie, kolik je?
11:30
V New Yorku?
Řekla jsem, kolik je v New Yorku?
-11 :30. -Noc?
Bulldog šel právě do tiskárny.
Hurá na Bulldog.
11:30. Právě začínají představení.
Lidé jdou do klubů a restaurací.
Ale my ne, protože žijeme v paláci.
Říkalas, že bys chtěla žít v paláci.
Tady je to na zcvoknutí.
S nikým se nedá promluvit, pobavit se.
49,000 akrů scenérie a soch. Nic víc.
Jsem osamělá.
Do včerejška jsme měli návštěvu asi 50 tvých přátel.
Jestli se podíváš do levé budovy,
možná tam najdeš pár lidí, co tu tráví dovolenou.
Děláš si legraci ze všeho.
Charlie, chci do New Yorku. Jsem unavená dělat tu hostitelku.
Chci se bavit. Prosím, Charlie.
Charlie, prosím.
Náš domov je tady, Susan.
Nemám chuť jet do New Yorku.
Co to děláš?
Tomuhle nerozumím:
Jak víš, že jsi jí už předtím neskládala?
Dává to větší smysl než sbírání soch.
Možná máš pravdu.
Někdy si říkám...
...ale na to se dá zvyknout.
To není zvyk, dělám to protože se mi to líbí.
Myslel jsem, že bysme mohli mít zítra piknik.
Pozvěte každého, aby v Everglades strávil noc.
Pozvěte všechny. Udělejte to, a nechte je spát ve stanech.
Kdo by chtěl spát ve stanu když může mít svůj pokoj...
...s koupelnou, kde ví, kde co leží?
Mohli bysme si udělat zítra piknik.
Nikdy mi nedáš to, co opravdu chci.
"Nemůže to být láska
"Když není opravdová
"Vím, že jsem byla vržena do té hry
"Jako můra v modrém plameni
"Na konci jsem prohrála, jako vždycky
"Všechny ty roky
"Moje srdce plavalo v kaluži slz
"Chtěla bych vědět, jaké to je"
Dáváš mi věci, ale nic to pro tebe neznamená.
Jsi ve stanu, drahá, ne doma.
Uslyším tě i když budeš mluvit normálně.
Jaký rozdíl je mezi náramkem pro mě nebo $100,000
za sochu od někoho, kterou necháš v bedně aniž by ses na ní díval?
Prostě peníze. Nic neznamenají.
Nikdy jsi mi nedal nic, na čem by ti záleželo.
Přestaň.
Nepřestanu.
Nic jsi mi nikdy nedal.
Prostě jsi mě chtěl oblbnout, že mi něco dáváš.
"Nemůže to být láska"
Všechno dělám z lásky k tobě.
Nemiluješ mě.
Chceš po mě, abych tě milovala.
Jistě. "Jsem Charles Foster Kane.
"Cokoliv chcete, jen to vyslovte a je to vaše.
"Ale musíte mě milovat."
Hlavně se neomlouvej.
Neomlouvám se.
Pane Kane?
Paní Kaneová s vámi chce mluvit, pane.
Marie balila už od rána.
Řekni Arnoldovi, že jsem připravená. Řekni mu, ať vezme zavazadla.
Ano, madam.
Zbláznila ses?
A co naši hosté, všichni se to dozví!
Sbalila se, nasedla do auta--
A opustila tě?
Jistěže se to všichni dozví.
Neříkám sbohem, jen tobě.
Ale nemyslela jsem na ty lidi.
Nenechám tě odejít.
Sbohem, Charlie.
Susan.
Prosím neodcházej.
Prosím, Susan.
Odteď bude všechno po tvém.
Né tak, jak si myslím, že bys to chtěla,
ale po tvém.
Nesmíš jít.
To mi nemůžeš udělat.
Chápu.
Ubližuje se tady tobě.
Nejde o mě.
Nejde o to, co to pro mě znamená.
Nemůžu ti to udělat?
Ale můžu.
Jestli to nevíte, přišla jsem o všechny peníze.
Posledních 10 let bylo těžkých pro každého.
Nebyli na mě zlí. Prostě jsem přišla o všechno.
-Jedete do Xanadu? -V pondělí, s chlapci z kanceláře.
Rawlston to chce všechno vyfotit.
Vydáváme obrázkový magazín.
Najděte tam Raymonda. Dělal mu sluhu.
Hodně vám poví.
Ví, kam se pohřbívaly těla.
Víte, je mi líto pana Kanea.
A mě asi ne?
Hmm, už je ráno.
Zajděte někdy a vybudete mi vyprávět o vás.
Rosebud?
Řeknu vám o Rosebudovi.
Jak moc si to ceníte?
$1,000?
Dobrá, řeknu vám to.
-Občas se choval legračně, věděl jste to? -Ne, nevěděl.
Ano, občas dělal šílené věci.
Dělal jsem pro něj 11 let.
Znal jsem celé místo, takže to vím.
-Rosebud. -Ano.
Takže vám říkám, staroušek se občas choval legračně...
-...ale věděl jsem, jak ho zvládnout-- -Chtělo to hodně úsilí?
Věděl jsem, jak ho zvládnout.
Jako když ho tenkrát opustila žena.
Rosebud.
Chápu.
A to je vše, co víte o Rosebudovi?
Slyšela jsem ho to říkat i jindy.
Prostě řekl:
"Rosebud."
Pak upustil skleněnou kouli a ta se rozbila na podlaze.
Pak už mlčel, a já pochopil, že je mrtvý.
Říkal spoustu věcí, které nic neznamenaly.
Jste sentimentální, co?
-Ano a ne. -Tohle za $1,000 nestojí.
Můžete se klidně ptát dál, jestli chcete.
Odjíždíme dnes.
Až skončíme s fotografováním.
Dopřejte si čas.
Vlak tu staví na signál, ale neradi čekají.
Pamatuju si dny, kdy by čekali celý den,
kdyby jim to pan Kane poručil.
Je nejvyšší čas jít.
-Můžeme jít dolů? -Ano, pospěšte si. Odjíždíme.
Jakou myslíte, že tohle všechno má cenu?
Milióny.
Jestli to někdo bude chtít.
No, aspoň že tohle všechno přivezl do Ameriky.
-Co je tohle? -Další Venuše.
$25,000.
Spousta peněz za dámu bez hlavy.
Banky snad mají smůlu?
-They'll clear all right. -Nikdy nic nevyhodil.
"Vítá vás 467 zaměstnanců NY Inquireru."
"One stove from the estate of Mary Kane, Little Salem, Colorado. Value: $2."
A regular crow, eh?
-Hele, skládačka. -Máme jich spoustu.
Burmský hrad a tři španělské stropy.
Část skotského hradu...
...která musí být odhalena.
Dejte si to dohromady:
Paláce, kresby, hračky a tak dál.
O čem to vypovídá?
-Charles Foster Kane? -Nebo Rosebud.
-Co ty na to, Jerry? -Co je Rosebud?
To řekl, když umřel.
Zjistil jste, co to znamená?
-Ne. -Co jste o něm vyhrabal?
Nic moc, vážně.
Měli bysme už radši začít.
Co jste celou tu dobu dělal?
Hrál si se skládačkou.
Kdybyste zjistil, co je to Rosebud, vsadím se, že by to vysvětlilo všechno.
Ne, to si nemyslím.
Ne.
Byl to člověk, který měl všechno, co kdy chtěl a pak o to přišel.
Možná byl Rosebud něco, co nemohl získat nebo to, co ztratil.
Nic by to nevysvětlilo.
Nemyslím si, že slovo může vysvětlit život.
Ne. Řekl bych, že Rosebud je prostě část skládačky.
Chybějící část.
No tak, pojďme...
...ujede nám vlak.
Vyhoď ten krám.
Asi jsem byla něco jako loutka.
Všechno to byl jeho nápad...
...kromě mého odchodu.
Sbalil jsem jeho kufr.
Už před týdnem.
Radši bych měla soka z masa a krve.
Jedna lekce ti nestačí.
Tak jich dostaneš víc než jednu.
Kdo je vytížený, já?
Mám jen čas, jsem chairman of the board.
Co chcete vědět?
Mysleli jsme... že bysme zjistili, co myslel svými posledními slovy.
Jste trochu sentimentální, ne?
"Myslím, že by to bylo fajn, řídit noviny."
Ano a ne.
"Myslím, že by to bylo fajn, řídit noviny."